Hungarian translation by Tommy Furrier 2010.
- Látogatása célja?
- A férjemhez jöttem.
- Taxi! Taxi! - Nem, köszönöm.
- Ms. Juliette?
- Oh.
- Sajnos a férje Gázában ragadt.
- Tareq vagyok.
- A biztonsági tisztje az ENSZ-nél.
- Igen, igen. Persze, Tareq.
- Örülök, hogy végre találkoztunk.
- Én is örülök. Szabad?
- Köszönöm. - Köszönöm.
- Mark üzeni, hogy hívni fogja, ha a hotelbe ér.
- Markkal minden rendben? - Mark jól van. Kérem.
- Sokat hallottam magáról.
- Akárcsak én magáról. Erre tessék.
- Tareq! Tareq!
- Bocsásson meg!
- Kérem.
- Szeretnénk meghívni az esküvőnkre Alexandriába.
- Ó, bocsásson meg. O egy nagyon régi barátom.
- És a lánya. - Ő, Ms. Juliette.
- A férjének dolgoztam.
- A férjének.
- Juliette, mint Juliette és Rómeo.
- Igen. - Elragadó.
- Köszönöm. - Yasmeen vagyok.
- Yasmeen. Gyönyörű név.
- Shukran. Shukran (Köszönöm) - Meghívtak a lánya esküvőjére.
- Köszönjük és gratulálok.
- Köszönöm.
- Nem gyújtottam rá
- tinédzserkorom óta.
- Nem bánja, ha... - Nem.
- Ne, az előző tetszett.
- Ismeri az arab zenét? - Nem, egyáltalán nem.
- O Umm Kulthum, Egyiptom anyja.
- Gyönyörű hangja van.
- Igen.
- Rendkívüli a hőség.
- Bizony, ebben az órában a legrosszabb.
- November van.
- Ez az első dolog, amit a turisták megjegyeznek.
- Hogyan panaszkodhat bárki a hőségre, amikor a nők így öltözködnek?
- Hozzá vannak szokva.
- Hogy megy a munkája?
- A magazinnál, igaz?
- Igen, nos elfoglalt vagyok.
- Állandóan elfoglalt. - Boldog vagyok, hogy elszabadulhattam.
- Mit gondol, mennyi ideig fog tartani a lázadás a táborban?
- Sejtelmem sincsen.
- De Markkal minden rendben.
- Gratulálok a nyugdíjba vonulásához.
- Köszönöm.
- Hiányzik az ENSZ?
- Nem. Én vezetem apám kávéházát.
- Hallottam róla. - Lefoglal.
- Értem. Mark azt mondja, ez a legjobb kávé, amit valaha kóstolt.
- Természetesen, egyet kell, hogy értsek vele.
- Azt is állítja, hogy ez nem ugyanaz maga nélkül.
- Arany szíve van.
- Hogy vannak a gyermekei?
- Jól. Köszönöm.
- Kirepültek.
- Bele a nagyvilágba.
- Végre.
- Bizonyára jó lehet, hogy több idot szentelhet magára.
- A fiam nászúton van
- és Emily pedig most fejezte be az egyetemet.
- Elég nehezen talál munkát.
- Mi a szakterülete? - Szépírói alkotómunka.
- Mi az? - Hogyan fog megélni?
- Nos, azt csinálja, amit szeret.
- Annyira boldog vagyok.
- Végre eljöttem a Közel-Keletre.
- Soha nem értettem ezt, hogy "Közel Kelet". Közel...
- Minek a közepén?
- Kairónak.
- Igen, Kairó.
- Parancsoljon, az útlevele. - Köszönöm.
- és a kulcsa.
- Jött valami üzenetem?
- Attól tartok, hogy nem.
- Elnézést, van itt egy boríték magának.
- Ó.
- Minden rendben.
- Ha bármire szüksége lenne, kérem.
- Hogy mondják arabul, hogy köszönöm?
- Shukran. Shukran.
- Shukran.
- Rövidesen folyékonyan fog beszélni.
- Hal-Halló?
- Ó, Mark!
- Hol vagy? Szia.
- Nem.
- Jól vagyok. Jól vagyok.
- Alig hallak.
- Mit gondolsz, meddig?
- Tessék?
- Milyen most?
- Tareq nagyszeru.
- Igen. Azt gondoltam, idősebb.
- Belefutottunk egy Yasmeen nevű nőbe.
- Ó, tényleg?
- Gondoltam.
- Nem, nem tudok.
- Nem tudok annyi ideig idebent lenni. - Meg fogok őrülni.
- Ismersz.
- Lesz a követségi rendezvényünk.
- Mit gondolsz, visszaérsz?
Nem akarok unalmas beszélgetésekbe bocsájtkozni.
- Én is remélem.
- Hiányzol.
- Igen, szeretlek.
- Helló?
- Nagy család!
- Nem. Csak munka.
- Shukran.
- Gyönyörű vagy.
- Feküdj le velem.
- Sajnálom.
- Nem. Minden rendben.
- Minden rendben.
- Nem volt kint a jelzés. - Semmi baj.
- Minden rendben. Megtudná mondani az időt?
- Tudja, hány óra van?
- Az idő? Délután 2 óra.
- Elnézést.
- Oh.
- Bocsánat. Nem akartam zavarni.
- Nem. Egyáltalán nem. - Ő Ms. Juliette.
- Hello. Hello.
- Kávét? Teát? Gyümölcslevet?
- Nem, köszönöm.
- Cigarettát?
- Meg fogok őrülni.
- Valami baj van?
- Oh, uh...
- Én.... Minden rendben.
- Tudja, Mark figyelmeztett arra, ha egyedül sétálnék az utcán.
- A férfiak állandóan követnek.
- Maga egy nagyon gyönyörű nő. - Hmm...
- Évek teltek ez azóta
- hogy férfiak és fiatal fiúk....
- Nehezen hiszi el?
- Miért is nem viszem el a Piramisokhoz?
- Mark és én
- ígéretet tettünk egymásnak, hogy együtt nézzük meg.
- Értem. Persze.
- Akkor, menjünk sétálni.
- Rendben.
- Viszlát. - Erre.
- Miért bámul mindenki?
- Ez egy férfiaknak fenntartott kávéház.
- Mit csinálnak a nők? - Egyéb dolgokat.
- De, senki sem szólt egy szót sem.
- Nem, az illetlen lenne.
- Értem.
- Tetszik a ruhája.
- Ez egy galabia. - Hmm.
- Köszönöm.
- Gyönyörűek, nemde?
- Megígértem Marknak,
- a férjemnek, hogy vele nézem meg.
- Mark Laroche?
- Ez meggondolatlan volt.
- Miért?
- Hetekig távol lehet.
- Akkor, így lesz.
- Kathryn vagyok.
- Juliette. - Szép név.
- Köszönöm.
- Juliette! Már átkutattuk maga után az egész helyet.
- Hello. - Hogy van?
- Elbűvölően néz ki. Kairó illik magához.
- Köszönöm. Köszönöm.
- Bocsásson meg.
- Pokol van arrafele. - Mark nem tudott elszabadulni.
- Ő jól van? - Persze.
- Találkozzunk holnap az ebédnél.
- Viszlát. - Viszlát.
- Most vagyok itt 6 hónapja
- és látnom kell a valóságot.
- A férje az ENSZ-nek dolgozik?
- A barátom. Igen.
- Tulajdonképpen, ez egy kisebb fajta rémálom.
- Eddig négyszer hívták vissza.
- Nem volt szabadásgon már egy éve.
- Négyszer.
- Akkor nagyon várja, hogy hazatérjen.
- Igen.
- Nevetségesek.
- Kairó annyira elhanyagolt. - Nagyon koszos. Azt gondolnád, hogy a turisták kedvéért kitakarítják.
- Korán visszamegyek. - Ez túl sok az idegrendszeremnek.
- Úgy hallom, Helen lánya a Swarthmore-on diplomázott.
- Eléggé intelligens. Hozzá fog menni Dolby fiához.
- idén ősszel.
- Hogy van az elbűvölő férje?
- Elnézést. Mi... - A férje. Hogy van?
- Ó, remekül. Köszönöm. - Úgy hallom, hogy szörnyű most arrafelé.
- Kitört valami az egyik táborban.
- Nem olyan vészes.
- Nos, Helen azt állítja, hetekbe telhet, mire kezelik a szituációt.
- Ha az úgynevezett tűzszünet kitart.
- Bocsássanak meg.
- Minden rendben?
- Oh.
- Igen. Jól vagyok.
- Én csak...
- Bárcsak találkozhatnék Markkal.
- Jól van. Ön tudja ezt.
- Olvas arabul?
- Jobbnak kellene lennem.
- Évekig volt egy arab szeretőm.
- Készen áll egy kalandra?
- Persze.
- Shukran.
- Juliette! Jöjjön!
- Meg vagyunk hívva ebédre!
- Nézd! Ez itt a barátom, Juliette. Suha.
- Várj! Mi a neve? - Suha.
- Olyanok ők, akár a családom.
- Oh.
- Shukran.
- Oh. Forró.
- Nem gondolnád, hogy a forró tea micsoda - hatást ér el ebben a forróságban.
- Oh! Mondd meg neki. Ez...
- Finom. - Finom.
- Ah! Nagyon szép!
- Itt szoktál aludni?
- Igen. - Itt?
- Igen.
- Oh! A hajcsatom?
- Kéred?
- Ah, ezt?
- Várj!
- Fordulj meg! Gyerünk!
- Ha ezt ideteszem...
- Jöjjön, üljön le.
- Egy kicsi ház? - Igen.
- A nap...
- Oh!
- Először, Alival jöttem ide.
- A Beduinokkal ebédeltünk. Nagyszeru volt.
- Beleszerettem,
- amikor először jöttünk ide. - Évekkel ezelőtt.
- Majdnem elhagytam érte Johnt.
- Tényleg?
- És miért csak majdnem?
- Birtoklóvá vált és nagy igényeket támasztott.
- Mindig ezt csinálják.
- Jól indítanak, aztán
tudja, mindig kiderül.
- De nagyszeru szereto volt.
- Maga mindig a férjével volt, igaz?
- Igen.
- Nos...
- Boldognak tunik.
- Ez minden, ami számít.
- Tareq?
- Ms. Juliette. - Hogy van?
- Oh, örülök, hogy látom.
- Én is örülök.
- Hosszú ideje ül itt?
- Nem olyan régen. Egy órája. - De most értem, hogy miért vágyik annyira egy jó kávéra.
- Megfogta a nap? - Elmentem a Fehér Sivatagba. - Ah, elfoglalt volt.
- Igen. - Nos, Mark-ot feltartóztatták.
- Ezért, elhatároztam, hogy kiderítem, hogy van.
- Oh, Beszélt vele?
- Nem közvetlenül. De küldött valakit, aki kapcsolatba lépett velem.
- Jól vagyok.
- Köszönöm.
- Nos, mihez lenne kedve?
- Oh! Uh...
- Sétáljunk.
- Rendben.
- Ez a legjobb idoszak a hajózáshoz.
- Yalla!
- Tavaly kaptam Marktól, amikor nyugdíjba mentem.
- Megnézhetem?
- Természetesen.
- Tetszik.
- Egyet elteszek Marknak. - Kaphatok egyet? Köszönöm.
- Általában, nem kedvelem ezeket az új modern dolgokat,
- de csináltam egy képet az édesanyámról, amikor felébredt
- Szeretek meglepetés fotókat készíteni az emberekrol.
- Rosszul érzi magát a víztol?
- Nem tudok úszni.
- Tényleg?
De, azt gondoltam, hogy nyugaton mindenkinek
van egy úszómedencéje az otthonában.
- És itt mindenkinek 4 felesége van. - Nem, nekem csak 3.
- Házas? - Nem, soha nem nosültem meg.
- Tényleg? Vannak gyerekei? - Nincsenek.
- Mióta ismeri Yasmeent?
- Diák voltam Aleppo-ban. Ott találkoztunk.
- Oh, igazán? Mindig szerettem volna elmenni oda.
- Gyönyöru város. - A keleti zene központja.
- Tudja? - Igen.
- Zeneszerzést tanultam. O egy diák volt.
- De nem folytattam.
- Miért nem? - Nem voltam nagyon jó.
- Yasmeen gyönyöru. - Igen, az.
- Gyerekkori...
- Szerelem?
- Szerelem.
- Úgy tartják, hogyha valaki egyszer iszik a Nílus vizébol,
mindig vissza fog térni.
- Ide vissza kell térni.
- Szezámmaggal és mézzel készítik.
- Nagyon finom. - Nagyon finom.
- Annyira sajnálom.
- Ne.
- Úgy szeretem Kairót, ahogy régen volt.
- Ez egy csodálatos délután volt.
- Köszönöm, hogy megmentett.
- Volna kedve csatlakozni hozzám a teraszon?
- Köszönöm.
- Mit?
- Mindig ki szerettem volna próbálni.
- Mit gondol, mi az, amit szívnak?
- Nem muszáj.
- Nem,nem, nem. Mmm...
- Kell egy hajcsat. Shukran.
- Talán, írok egy cikket.
az egyiptomi utcagyerekekrol.
- Mi is volt a címe az újságjának?
- Oh, shukran.
- Vous. - Vous?
- Vous.
- Igen, mi...
társadalmi kérdésekkel foglalkozunk.
noi kérdésekkel, ilyesmikkel.
- És azt hiszi, hogy az olvasókat érdekelné
az egyiptomi utcagyerekek helyzete?
- Természetesen, igen. Miért ne?
Sok gyereket hagynak magára, hogy
gondoskodjon magáról és
ez senkit sem érdekel.
- Nem itt él. Ez bonyolult.
- Kérem.
- Oh, Alma.
- Igen. Nagyon finom.
- Elég.
- Helló?
- Nem, én csak...
- Bárcsak hamarabb hívtál volna. - Aggódtam.
- Oh, tényleg? Oh!
- Oh, nem.
- Odakint voltam.
- Tareq-kal.
- Igen.
- Elmentünk a Nílusra hajókázni. Igen.
- Oh, ez...
- Nagyszeru volt.
- Igen. A vízre merészkedtem.
- Oh, ez...
- Hihetetlen volt. - ... Mark...
- Mindenütt láthatod a piramisokat a városban. Ez...
- Igen. Neked tartogatom. - Igérem.
- Úgy értem... - Mikor jössz?
- Egy jó ideje.
- Már kellett volna...
- Rendben, rendben.
- Rendben.
- Én is szeretlek. Szia.
- Busz Gazába 5 perc múlva!
- 5 perc múlva indul a busz Gázába!
- Shukran.
- Elnézést. Meg tudja mondani, mennyi az ido?
- Igen. Fél három.
- Köszönöm.
- Tetszik a karkötoje.
- Köszönöm. A fiamtól kaptam évekkel ezelott.
- Bizonyára élvezi Egyiptomot magával.
- Oh, nem. O nem jött. - Nászúton van Spanyolországban.
- Már most hiányzik Kairó.
- Látogatóban volt?
- Az egyetemen tanultam és a nénikémnél szálltam meg.
- Oh, mit tanult? - Idegenvezetést.
- Az angolja kiváló. Tényleg.
- Köszönöm. Mindenkinek van diplomája angolból és idegenforgalomból.
- Két diploma? - Igen.
- Azzal sokra viheti. - Valójában, nem.
- Egyáltalán, nem fogok diplomázni.
- Miért nem?
- Egyedül van Kairóban?
- A férjemmel kellett volna nyaralnom.
- Gázában segít.
- Remélem, találkozok vele. - Az ENSZ-nek dolgozik.
- Oh, kissé hiábavalónak tartom.
- Néha, o is ezt gondolja. - És mivel foglalkozik?
- Uh, o szervezi
a menekült táborokat Gázában.
- Oh, akkor beszél arabul.
- Egészen belejött.
- Csodálkozom, hogy nem nézte meg Kairót hamarabb.
- Tudja,
beszéltünk róla, és terveztük is,
de valami mindig közbejött.
- Gyerekek, munka...
- Van egy fényképe?
- A gyerekeimrol? Igen.
- Helyesek.
- Köszönöm.
- Azt hiszem, maga korabeli.
- El kellett volna jönnie.
- Ah, elfoglalt.
- Utazik országszerte. Most diplomázott.
- Nem él magával?
- Oh, nem. - Házas?
- Pillanatnyilag, egyedülálló. - Beszél vele?
- Persze. - Szerencsés.
- Mi történik?
- Minden rendben lesz.
- Oh...
- Oda kellett adnom valamit egy barátomnak.
- Nem tudja, hogy eljöttem. Kérem, ez nagyon személyes és "bonyolult."
- Mi az, amit oda kell, hogy adjak neki?
- Kérem, kérem! Kérem vigye el neki. Kérem!
- Az útlevelet.
- Mit csinál itt?
- Uh, a férjem az ENSZ-nek dolgozik.
- Mi a neve?
- Mark Laroche.
- Ms. Grant, miért van itt?
- A férjem az ENSZ-nek dolgozik Gazaban.
- Igen, tudjuk. Már értesítettük az embereit, hogy Önt itt tartjuk.
- Idejön? - Nem.
- Ez a busz nem megy sehová.
- Hívnia kell valakit, aki elviszi.
- Maradni akar?
- Köszönöm. - Szívesen.
- Tareq... - A szobájába kellene mennie.
- Mark megpróbál kapcsolatba lépni magával.
- Jó reggelt. - Jó reggelt. - Van valami a számomra?
- Van egy boríték, amely tegnap érkezett.
- Tegnap? - Igen, itt is van.
- Tegnap? - Tegnap.
- Shukran.
- Helló. Mm-hmm.
- Nem, jól vagyok.
- Én... jól vagyok. Igen.
- Nem, tudom.
- Sajnálom.
- Én csak - Látni akartalak. Azt gondoltam...
- Minden rendben. - Értem.
- Mark...
- Értem, Mark. - Értem.
- Szóval...
- Nem tudod, hogy mikor jössz. Rendben.
- Mm-hmm. Igen.
- Rendben. Azt hiszem. - Késobb beszélünk.
- Hamarosan.
- Nekem...mennem kell.
- Mennem kell. Szia.
- Oh! - Elnézést. Annyira sajnálom.
- Oh, nem, nem, nem. Minden rendben. - Minden rendben.
- Jól van? - Igen, igen, igen.
- Igen, jól vagyok. Köszönöm.
- Shukran. Nem. Jól vagyok.
- A csadorja...
nagyon szép.
- Oh, shukran.
-
- Sajnálom. Sajnálom.
- Ahlan, Ms. Juliette.
- Ahlan. Uh, Tareqot szeretném látni.
- Isten hozta. - Shukran. - Isten hozta.
- Hello.
- Kérem. - Oh.
- Foglaljon helyet. - Köszönöm.
- Hello. - Hello.
- Úgy hiszem, jól van.
- Uh, igen.
- Köszönöm.
- Iszik egy kis kávét? - Oh, a kávé, melyrol sokat hallottam már.
- Nem baj?
- Persze. Miért ne.
- Oh, uh,
- Félbeszakítottam a játszmát.
- Éppen Abu Hamedit tanítottam sakkozni de nem szereti.
- Utálom. - Utálja.
- Um, nos, uh...
- Szeretnék játszani.
- Hmm...
- Aggódnom kellene?
- Uh, ez a királyno?
- Ez remek.
- A vendégem.
- Lépjen elsonek, kérem.
- Sakk.
- Mit mondtak?
- Egyetértenek, hogy vesztésre állok.
- Köszönöm.
- Szükségem lenne a segítségére valamiben.
- Egy érzékeny ügyben. - Természetesen.
- Uh, a buszon egy fiatal no mellett ültem,
aki megkért arra, hogy
kézbesítsem ezt a levelet
a szeretojének.
- A szeretojének?
- Noi megérzés.
- Egy férfinak van címezve.
- Mit csinál? - Elolvasom.
- Ne, ez magánügy. - Muszáj megértenie, hogy ez a levél gyanúba keverhet minket.
- O egy fiatal diák, Tareq. - Juliette, Juliette.
- Mellette ültem. Elég sokáig beszélgettünk.
- A felszín alatt, Kairó még mindig egy veszélyes város.
- Mi nem.. - Nem olvasom el a levelet. Nem olvasom el.
- Pár héttel ezelőtt, két amerikait öltek meg a hotel előtt.
- Miért ölték meg őket?
- Mert amerikaiak.
- A lány állapotos.
- Igen, tudom.
- Hello. - Hello, Isten hozta.
- Hello.
- Járnak valaha iskolába?
- Az iskola pénzbe kerül.
- Spórolniuk kell az esküvőjükre.
- A legidősebb, nem lehet több, mint 13 éves.
- Talán.
- Köszönöm az idegenvezetést és ne felejtsen el meglátogatni minket.
- Köszönöm.
- Magdy. - Igen?
- Mmm...
- Jameelah ragaszkodott ahhoz, hogy ezt megkapja.
- Jameelah? Hol van? - Sshh. Olvassa el a levelet.
- Ő a testvére. Ne mondjon semmit róla.
- Remélem, Jameelah jól van.
- Ez nem tartozik ránk.
- Megkérem Markot, nézzen utána.
- Egymás között, megmentenék az egész Közel-Keletet.
- Átadtuk a levelet. Hagyjuk, hogy ok oldják meg a problémáikat.
- Nem tehet semmit, hogy segítsen.
- Remélem,jobban fog aludni.
- Eltereli a szót.
- Nem fogok jobban aludni. - Sajnálattal hallom.
- Valójában, kezdem kedvelni.
- A munkán gondolkozok, amit meg kell csináltatnom
- amikor visszaérek, nem pazarlom az időt alvásra.
- Emlékszem a szörnyű hosszú órákra, amennyit dolgozik
- a furcsa ingázásra amit csinál
- Nem, nem csinálom. A városban élek.
- Értem.értem. Hány órát dolgozik?
- Nyolcat.
- Rendben.
- Tizenkettőt.
- Néha tovább, ha határidős munka van.
- Ez nem úgy hangzik, mint egy jó élet.
- Jó élet? - Itt, háromig dolgozunk.
- Aztán hazamegyünk, pihenünk és talán találkozunk a családdal.
- és esti programokat szervezünk.
- Nos, azok a lányok nyilván nem három órakor fejezik be
és nyilván nem úgy tunnek, mint akik jól élnek.
- Ez más. - Mi a különbség?
- Más. - Hogyan?
- Ok iskolázatlanok.
- Szóval, a szonyeg iskola
nem biztosít Ph.D-t
- Hány szonyege van?
- Otthon?
- Hány barátja van?
- Nézze, Juliette. Tudom, nem vagyok vak. Kér
- egy kis kávét?
- Ettol biztos elalszok.
- Esetleg.
- Tudja,
- holnap kiveszek egy nap szabadságot.
- Mikor döntötte el?
- Épp most. - Megteheti?
- Igen, persze.
- De a kávézója...
- Megoldják nélkülem is.
- Hello.
- Nem igazán sikerült
ez a kérdoív.
- Oh.
- Nos, ez a legrosszabb eredmény.
- Nagyon bosszantó.
- Hol találta? - Egy angol könyvesboltban.
- Nos..
- Itt azt mondja, hogy
nem alkalmas a házasságra, sot
még az aranyhal tartása is túl nagy felelosség a számára.
- Kíváncsi lennék, hogy vajon
az egyiptomi gyerekekrol szóló cikk
a "Hogyan legyen hosszantartó rúzsa? elé,
vagy a:"Hogyan tegyük jobbá szexuális életünket" után következzen.
- Ez egy... Ez egy nagyon régi szám.
A magazin fejlodött.
Induljunk.
- Tényleg nagyon szép hangja van.
- Önnek pedig jó hallása van.
- Mindig is énekelni szerettem volna.
- Mi akadályozta meg?
- A hangom.
- Boldogan mennék a pokolba
ha tudnám, hogy Umm Kulthum ott énekel.
- Miért menne a pokolba?
- Néhány Muslim úgy hiszi, hogy a nok hangját
nyilvános helyeken be kellene tiltani.
- Úgy hangzik, mintha
valami orült férj találta volna ki.
- Egy orült férj, aki gyulöli a felesége hangját.
- Köszönöm.
Azt olvastam, hogy Kairóban sohasem esik.
- És soha nem havazik.
Valójában, kedvelem az esot.
Régebben, elég sokat esett az eso Damaszkuszban, télen.
- Hiányzik Damaszkusz?
- Néha.
Néha.
Tudja, ezeknek a fáknak elojoga,
hogy az elodeikhez közel élnek.
Néhányuk 500 éves.
- És Yasmeen?
- Yasmeen?
- Meséltem Marknak, hogy találkoztunk vele a reptéren.
- Értem.
- Nem tudtam, hogy élete szerelme volt.
- Mark túloz.
- Tartania kellett volna vele a kapcsolatot.
- Abszolút nem. Férjhez ment.
- Régebben leveleket írt magának.
- Mark... Áruló!
- és maga sohasem válaszolt.
Ez valakinek számít.
- Egyetértek. - Nos?
- Nos, számítok az anyámnak, novéreimnek és az alkalmazottaimnak.
- Nem, nem. - Nem?
- Az nem ugyanaz. - Utálom, amikor egyet kell értenem magával.
- Mm-hmm.
- Most nincs férjnél.
- Özvegy. Udvariatlan lenne a lányára nézve.
- Biztos vagyok benne, hogy a lánya is azt szeretné, ha boldog lenne.
- O boldog! - Boldogabb.
- Juliette, mi itt hiszünk a sorsban.
- Mi a maga sorsa, Tareq?
- Tessék?
- Szeretem, ahogy mondja a nevemet, Tareq.
"Hello, Tareq."
- Összetörte a szívem.
- Mi történt?
- Férjhez ment. Semmi több.
- Nagyon boldog volt, hogy látta önt.
- O örmény keresztény.
Én muszlim vagyok.
- Teljesen tiltott dolog. - Menjünk el az esküvore.
- Imádom az esküvoket és mindig is el akartam menni Alexandriába.
- Tudja, hogy leégett a könyvtár? - Tényleg?
- Meglepodne, hány ember kérdezi ezt tolem.
- Jó éjszakát.
- Oh.
Ez elbuvölo.
- Úgy tunik, kezd hozzászokni az itteni élethez.
- Talán, maradok.
- Maradjon.
- Bérelek egy apartmant. Veszek egy vizipipát.
- Egy szörnyet teremtettünk.
Tegnap este néztem a Tv-t
és ezt a kifejezést használták. Nevettem.
- Nem tudom elképzelni, hogy ön Tv-t néz.
- De, igen. Késo esténként.
- ha nem tudok aludni.
- Mi az?
- Próbálom elképzelni, hogy
mit csinálnék az elso napon
ha Kairóban élnék.
- És?
- Nyitnék egy noi kávézót.
- Yasmeen!
- Isten hozta, Juliette.
- Mahabba. - Mahabba.
- Amikor Hanan mondta, hogy jössz, alig hittem el.
- Wallah. - Jól nézel ki.
- Ah, shukran. - Ez gyönyöru.
- Húzódjunk be az égeto nap elol.
- Kérem, jöjjön be.
- Köszönöm.
- Tareq...
- Még mindig kedveled a randevúkat?
- Persze. - Wallah. - Wallah.
- A lányom választotta nekem ezt a ruhát.
- Valami alkalmibb ruhát szerettem volna, de..
...figyelembe se vette.
- Oh, az angolom olyan rossz.
- Nem, nem az. - Oh, nagyon kedves.
- Kérem, foglaljon helyet. - Köszönöm.
- Sokat gondolkozom, mióta
a lányomat eljegyezték.
- A fiam volt az elso, aki megházasodott.
- Megszökött.
- Megszökött?
- Megnosült, anélkül, hogy elmondta volna az anyjának.
- Kitagadta?
- Oh, Akartam..
Oh, nem. Nem, nem. Nem, nem, nem, nem.
Persze, hogy nem. Nem, nem.
- Bizonyára, nagyon mérges volt.
- Emlékszem, hogy nagyon furcsán éreztem magam.
- Mintha, nem tartozott volna hozzám többé.
- Azon tunodtem, hol lehet.
- Gratuláltam a fiatal arának.
- Igen.
- Úgy tunik, nagyon szerelmes.
- Én soha nem gondoltam, hogy így alakul majd az utazásom.
- Igen. Marknak sok nehézsége támadt.
- Hiányozni fog, ha hazamegyek.
És mivel tudom, hogy nem fog visszaírni.
- Nem vagyok oda a levél és e-mail írásért.
- De az ön esetében, talán tennék...
- És én pedig utálok telefonálni.
- Így, azt hiszem, hogy arra ítéltettünk, hogy
- soha ne lássuk egymást újra.
- Én is azt hiszem.
- Nos, hiányozni fog.
- Hiányozni fog.
- Itt is van.
- Egyiptomban az esküvo,
- nem esküvo tánc nélkül
- Nos, ez az, amiért el akartam jönni.
- Szeretne feljönni egy teára?
- Igen.
- Menjünk.
- Mark!
- Mikor érkeztél? - Kb. egy órája.
- Tareq. Hogyan tudom ezt valaha is megköszönni neked?
- Megtiszteltetés volt.
- Hogy van édesanyád, a novéreid. Hiányzik a foztjük.
- Jól vannak, köszönöm. Hiányzol nekik.
- Jó látni újra.
- Bizony.
- Tareq.
- Csatlakozz hozzánk egy kávéra a teraszon.
- Attól tartok, a terasz zárva van.
és a lázadó beosztottjaimnak szükségük van rám.
De kérlek, látogassatok el hozzám bármikor, egy kávéra.
- Ms. Juliette.
- Örömömre szolgált.
- Köszönöm.
- Nem tudom, hogy vajon mind a háromhoz odamehetünk.
- Talán. Talán csak az egyikhez kellene mennünk.
- Felhangosítaná, kérem?
- Uh, fel? Uh...
Uh, nem. Shukran.
- ¶ Never had you on my mind ¶
¶ Now you're there All the time ¶
¶ Never knew what I missed ¶
¶ Until I kissed ya ¶ - Nagyon hiányoztál.
- ¶ Uh-huh, I kissed ya ¶ - Te is hiányoztál nekem.
- ¶ Oh yeah ¶
¶ Things have really changed Since I kissed ya ¶
¶ Uh-huh ¶
¶ My life's not the same ¶
¶ Now that I kissed ya ¶
¶ Oh yeah ¶
- Kaptál egy emléket?
- Ez az én nevem?
- ¶ Never knew what I missed ¶
¶ Until I kissed ya ¶
¶ Uh-huh, I kissed ya ¶
¶ Oh yeah ¶
¶ You don't realize ¶
¶ What you do to me ¶
¶ And I ¶
¶ Didn't realize ¶
¶ What a kiss could be ¶
- Oh, Ez fantasztikus!
- ¶ Mmm, you got A way about ya ¶
¶ Now I can't live without ya ¶
¶ Never knew what I missed ¶
¶ Until I kissed ya ¶
¶ Uh-huh, I kissed ya ¶
¶ Oh yeah ¶
¶ You don't realize ¶
¶ What you do to me ¶
¶ And I ¶ - Boldog vagyok, hogy vártam.
- ¶ Didn't realize What a kiss could be ¶
¶ Mmm, you got a way about ya ¶
¶ Now I can't live without ya ¶
Hungarian translation by Tommy Furrier 2010.